(orchestrální hudba)
(klepání)
(chichotání)
-[Paní. Bridges] Oh Steadblack vezměte to odtud!
- Překročilo to prahu to udělalo.
- Oh, něco strašného se stane.
- Přestaň s těmi nesmysly.
Je to jen kočka.
(zazvoní zvonek)
Ach ten zvonek.
Budu to slyšet ve svém hrobě budu.
Zvonek, cinkot.
(klepání)
- Ven se starým s novým.
- Promiň?
- Tyto elektrické zvonky jsou brzy tě zvedni, chlapče.
Příští týden tentokrát vy mnoho nebude vědět sami.
- Staré zvony nebo nové zvony je to všechno práce?
- Pracuj, chlapče?
neznáš význam slova.
- Telegram, pane Hudsone.
- Pak to vezměte do mistr Edward bez prodlení.
Nejspíš jsi unavený nejsi?
- Ano.
- Tak co jsi? hned přemýšlím člověče.
- Ale pane Hudsone--
- Podstata telegram Edward je rychlost.
Bude dobrá loď vynalézavost člověka vůči člověku
platýs na skalách o jeho zahálce.
- Ahoj.
- Edward okamžitě k mistře, do ranního pokoje.
- Ale to není pro pána.
- To je zase špatné doručení?
Poštovní systém je ostuda.
[Edward] To je pro tebe.
- Oh.
(klepání)
Můžeš jít Edwarde.
[Edward] Doufám, že to nejsou špatné zprávy.
- Děkuji Edwarde.
(bouchnutí dveří)
- Jerry to staví co to je.
Takovou sádru jsem ještě neviděl.
Stačí se ho dotknout a je to pryč.
- Plní úlohu běhu jediný drát
za římsou docela vyžadovat
tolik hluku a ničení?
To bych si myslel jednoduchý úkol mohl být
bylo dosaženo v srovnávací ticho.
- To nejsou jen dráty.
Jedná se o elektrické dráty.
- Myslím, že drát je drát.
- To je přesně tam mýlíš se bratře.
Jako mnoho lidí před vámi.
Tyto dráty vedou přímo k samotné srdce vesmíru.
Teď se do toho nepleť čemu nerozumíš.
- Oh, prosím jdi víc,
jít opatrněji nebo budeš rušit pána.
(klepání)
- Ano, Arthure, ano, ano, samozřejmě.
Ne, nemohu odeslat autem na nádraží.
Marjorie má Watkinse s ní v Southwoldu.
Můžete si vzít taxi?
Budete chodit?
Dobře, pokud musíte.
Ano, ano, samozřejmě.
Sbohem.
Hudsone!
-[Hudson] Pane?
- Ranní pokoj zvonek nefunguje.
- Bylo odpojeno, pane.
Dostali jsme dostatek varování, pokud si pamatujete.
Všechny zvony jsou venku akce dnes ráno.
- Ano, musíme trpět pro pokrok vidím.
Pojď dovnitř?
-[Hudson] Velmi dobře, pane.
Zde.
- Tohle není nejvíc příhodný čas vím
ale můj bratr Arthur ano zůstat na víkend.
- Jsem velmi dobrý, pane určitě to zvládneme.
- Ano, chystá se nějaká lékařská konference.
Bude dovnitř a ven většinou předpokládám.
- Řeknu to Violet ustlat postel
v pokoji kapitána Jamese.
Přijede pan Arthur včas na oběd, pane?
- Jde od královské společnosti.
Jak dlouho mu to bude trvat?
- Nemám tušení, pane.
- Ne.
Ale co se objednává k obědu?
- Není to gammon a? petrželová omáčka pane?
- No mě se neptejte.
Můj bratr je něco potravinového reformátora.
Jsou určité věci, které on nedovolí si jíst.
-[Hudson] Budu informovat paní Bridgesová.
- Ano.
Dělá gammon a petržel omáčka to dělá...
- Nemám tušení.
- Ne.
- Ale jsem si jistý, paní. Mosty budou.
- No možná Edward raději podávejte oběd
tady nahoře na podnosech.
Nemá smysl otevírat nahoru do jídelny.
- Zdálo by se to vhodně neformální pane.
(klepání)
- A řekni to sakra dělník dělat méně hluku.
- Už jsem jim to řekl.
- no,
dobře jim to řekni znovu.
-[Hudson] Méně hluku tam nahoře, jestli chceš.
- Pokrok je velmi hlučný obchod.
- Pohodlný argument ale falešný.
Zkuste použít trochu více dovedností.
A méně hrubé síly.
Aha, takže máme čas abychom si sedli?
- Dopolední práce je vše udělal, pane Hudsone.
Myslím pána doma
a polovina personálu pryč--
- Ale to nepředstavuje
všeobecný svátek paní Bridgesové.
Fialová, všude je prach na patrech v patře.
-[Violet] To je dělník pan Hudson.
Šestkrát jsem prášil již dnes.
- Pak oprášíš sedmičku,
a osmý a a v případě potřeby stokrát.
Nahoře moje holka.
A připravit postel v pokoji kapitána Jamese.
-[Violet] K čemu?
- Nehádej se se mnou.
Teď vypadáš ostře.
A co se může ptát, je Ruby dělá sekání petrželky
v síni pro služebnictvo?
- No ona nemůže pracovat v kuchyni.
Ne bez získání omítky ze stropu
ve všem jídle.
Nevím.
Protahovaní dělníci.
Černé kočky.
Elektřina.
Všichni budeme zasaženi mrtvý v našich postelích.
To uděláme.
(kašel)
- Edward tabák zpomaluje nervové reflexy
a ty tvoje jsou dost pomalé.
Dejte to ohavné nástroj pryč.
A rozložte dva zásobníky.
[Edward] Podnosy?
- K čemu to je?
Ruby ty nejsi řezání mořských řas.
To je petržel.
Pracuj na tom holka.
Mazivo na lokty.
- Ano, paní Bridgesová.
- Předpokládám, že jsi to nejdřív umyl.
- To jsi mi neřekl také paní Bridgesová.
- Nevím.
Něco je špatně s tou chudinkou.
Myslím, že ne úplně v hlavě.
-[Hudson] Edward ne nejlepší stříbro na podnosech.
Nechte si elektro pokovit z jídelny číslo tři.
- Co se děje?
Je někdo nemocný?
- Pane Arthure mistrův bratr
přijede na víkend.
Může dorazit čas na oběd
v závislosti na délce jeho nohou.
- Oběd?
Na podnose?
- Je to v ranním pokoji co pán chce.
Oh a paní Bridgesová,
Pan Arthur patří k hnutí za reformu potravin.
- Co?
- Ach, paní Robertsová, našel jsem položení této rukavice
právě teď na schodišti.
Věřím, že její paní.
- Oh, takže tam to bylo.
Věděl jsem, že jsem to nechal.
- Věděl jsi, že chybí
ale nešel jsi tam jednou to najít?
- Nejsem mladá už pane Hudsone
běhat nahoru a dolů schody po chybějící rukavici.
- Edward by odešel kdyby ses ho zeptal.
- Je to jen rukavice.
Ani se mi to nelíbí.
Blues se nikdy úplně nevyrovnaly
a tlačítka mají vždy prasklo.
Je mi líto, že to znovu vidím jestli to opravdu chceš vědět.
- paní Robertsová,
pokud nejste mladí a dostatečně silný, aby se o něj postaral
majetek její paní,
možná bys měl zvážit čestný důchod.
Myslím, že je čas přibližující se velmi blízko.
Oběd byl šest a půl minuty
včera pozdě, paní Bridgesová.
Jen proto, že její paní je pryč
a pán sám je v bydlišti,
to není výzva lenost a neloajalita.
- Je oběd v a podnos pro pana Bellamyho
v ranním pokoji v jeho speciální žádost.
A být připraven pro pana Artura,
bratr pana Bellamyho,
v případě, že by měl dorazit
a neměl oběd,
to je podle mě správné Pane Hudsone.
- To jsou instrukce Ano.
- Pak jsem připraven Pane Hudsone, že?
Docela připravený.
- Ten podnos je špinavý Edward.
- No, talíř bude zakryjte skvrnu, pane Hudsone.
Myslím, že to není, jako by to bylo zapnuté je to její část rodiny?
- To je pro pana Arthura Bellamyho.
Mistrův bratr.
Okamžitě přineste čistý hadřík.
- Chci říct, že je jen doktor.
- Respekt není něco hodnotíme podle názvu
v bohatství Edward.
Jde o to, co je přikázal sluha pánovi.
A bratr dovnitř jakákoli životní úroveň
je někdo, komu se hodně dluží.
Největší pozornost, největší formalita.
Bez ohledu na potřeby osud vedl každého
na různé cesty, do různých jmění.
Najednou čistý hadřík.
(klepu na dveře)
Edwardské přední dveře.
Látka zbavit se toho.
- Dobré ráno, pane.
- Můj bratr je stále doma?
- Pan Richard očekává vy v ranním pokoji, pane.
Můžu si vzít tvůj kabát?
- Pokud na tom trváte.
- Je mi líto, že jsi musel použijte klepadlo, pane.
Systém elektrického zvonku se instaluje.
- Zapomínáš, že jsem nenarozen v Londýně.
Myslím, že moje ruka ne tak zhýčkaný a slabý
že potřebuje elektřinu pomoci tomu.
-Promiňte, pane, já oznámí vás.
- Oznámit mě?
Vlastnímu bratrovi?
- Je to zvykem v tomto domě, pane.
Pane Arthure Bellamy.
- Arthure, můj drahý příteli vypadáš skvěle.
- Kéž bych mohl říct to samé pro tebe Richarde.
Vypadáš dost živě.
Sto fešáků nebude zachovat dobré zdraví člověka.
- Myslíte služebnictvo?
- Boží dobrý vzduch byl venku čisté a světlé.
Vaše přední dveře byly otevřeny se závanem whisky
to by zaklepalo a menší muž v bezvědomí.
- Edwarde?
Představte si to.
- Skotové jakékoli třídy pijí whisky, ne?
- Hudsone?
- Jména mají jména?
Myslel jsem, že si raději vybrali zahodit své vlastní
a žijí jako paraziti na ty jejich lepší.
Takže jste na mě čekali.
- Myslím, že budeš většinu času venku.
Královské společnosti v relaci vidím.
- Skončil jsem královské společnosti.
Docela hotovo.
- Nebyl jsi zvolen?
- Nebyl jsem.
Děkuji za to osudům.
- Ale já--
- Už nebudeme mluvit na téma Richard.
Vidím elektrikáře.
- Ano, nový zvonkový systém zatímco je Marjorie pryč.
- Samozřejmě.
Prach ze sádry je tvrdý citlivé nosní dírky jako ona.
Stejně tak existence nemajetní tchánové
který ani nemůže dosáhnout pochybná čest
ze společenství královské společnosti.
Chudák Marjorie.
Takže váš dům má ozvěnu do odstínu a mlhoviny
elektrických zvonků.
Nikdy jsme si to nemohli dovolit jich se bojím.
Malý, i když starý dům je.
- Není za co se stydět z v tom.
- Nikdy jsem neřekl, že existuje.
Tam jsme se narodili nakonec my oba.
(smích)
- Arthure, moc se neměníš.
Dejte si sklenku sherry nebo cigaretu?
- Budeme brzy obědvat?
- Téměř přímo.
- Tak vám nebudu děkovat.
- Vím, že si toho nevážíš formality
takže jíme tady.
- Jídelna taky dobrý pro mě myslíš?
- Arthure.
- Mám špatnou náladu.
Nic mě netěší.
- Mám podávat oběd, pane?
- Ano, prosím Edwarde.
Pojď a sedni si sem.
Po jídle se budete cítit lépe.
Naše paní Bridgesová je skvělý kuchař.
- Jsi naivní chlapík Richarde.
Troufám si říct, že ty jsi pro to příjemnější.
- Možná pan Hudson by měl zvážit
čestný důchod.
Docela se ztratil smysl pro čas.
První známka zdvořilost víš.
Ten můj je výborný.
- Oh, možná jen vyskočil za roh
za láhev piva.
- Butler's by neměl pop to postrádá důstojnost.
- Nikdy jsem ho neznal.
Jen má trochu zpoždění na jeho večeři.
Což patří každému muži přímo na příležitost.
- Možná je pryč na poštu
poslat gram kabelu.
- Kabelový gram na co?
- Ale jako odpověď ten, který dostal.
- Kabel?
Kdo řekl, že pan Hudson měl kabel?
- Edwarde.
- Nikdy jsi neřekl.
- Myslel jsem, že jsem to zmínil.
- Vložil svůj výdělek ve zlatém dole
a to selhalo.
- Možná jeho matky přijato špatně.
- Matka pana Hudsona zemřel
před rokem přišel velikonoční rubín.
A paní Robertsová, pan Hudson není spekulativní typ.
- No já osobně hladový, chci svou večeři.
- Sotva bys věděl stará vesnice.
Ošklivé a nové budovy na periferii.
Motorové vozy plnící vzduch s prachem a výpary.
Všude cizinci.
Samozřejmě, že nikdy nepřijdeš dolů, aby toho byl svědkem.
Příliš velké zapadání.
[Bellamy] Je to těžké najít čas.
- Rozumím.
V tom je písek petrželová omáčka.
-[Bellamy] Je tam?
- Ty si toho nevšimneš?
-[Bellamy] Zamyslete se z toho tam je.
-Když to nemůžeš jíst,
musí být zasláno zpět do kuchyně najednou.
Ve své pozici vy musí stát pevně.
-[Bellamy] Moje pozice Arthure?
- Protože se mi líbíš syn venkovského faráře,
není důvod se s tím smířit drzost sluhů.
-[Bellamy] Ale Arthure mám hlad.
(vidle narážejí na talíř)
oh velmi dobře.
Hudson?
- Nemytá zelenina je příčinou mnoha nemocí
fyzické i psychické.
Doma Anthea myje všechny takové potraviny v chlorované vodě.
Je to skromný příbytek, ale máme své standardy.
- Skromné ​​sídlo?
Arthur má 15 pokojů a dva akry půdy
a žijete v extrémním pohodlí.
- Dva akry.
Máte 20 000.
- Otec mé ženy ano země, to je pravda
- Když odejde starý muž bude ještě bohatší.
Propast mezi vámi se rozšiřuje.
- Neexistuje žádná propast.
Přivedeš Hudsona?
- Je mi líto, pane Hudsone není k dispozici pane.
- Tak se zeptejte paní Bridgesové
nám poskytnout něco jiného.
Omáčka není jedlá.
-[Edward] Ano, pane Řeknu jí to, pane.
- Není k dispozici?
Nepřekvapuje mě to.
Tajně vypadající chlapík s whisky v dechu.
- Hudsone?
Kradmý?
- Tajný.
- Krásně sedí, pane.
Opravdu elegantní.
Jaká radost se oblékat opravdoví gentlemani.
- Jedna guinea, řekl jsi?
-[Prodavačka] Jak dlouho budete chtít použití
z obleku, pane?
-Do pondělního rána.
-[Prodavač] 25 šilinků pane.
- Chápu.
Oh, velmi dobře.
-[Prodavač] Adresa pane?
- 165 Eaton Place.
Hudson je jméno.
A. Hudson.
- Na účet k odeslání.
- Ne, zaplatím hotovost, pokud vám to nevadí.
- Jak si přejete, pane Hudsone.
-[Hudson] Děkuji.
- Pokud mohu udělat návrh,
pokud byste zvážili nákupu
možná rákosku.
- Hůl.
Ano, ano, proč ne a rukavice myslím.
Ano rukavice.
- Opravdu, pane.
Někomu přijdou trochu drahé
ale nejsem si tím jistý.
- Oh, Hudson se vrátil.
- Ano, pane.
Omlouvám se za případné nepříjemnosti Možná jsem způsobil.
Musel jsem vyklouznout chvíli v osobní záležitosti.
- To je všechno, co jsi? řeknu?
[Bellamy] Samozřejmě.
Nikdy předtím.
Pochybuji, že se to bude opakovat.
- Ten muž má milenku.
- Milenka?
Oh, opravdu Arthure.
Jste fantazie utíká s tebou.
- Můžete to vidět v jeho očích.
Potutelný pohled potvrdil chlípný.
- Hudsone?
Chlípný?
- Přináší špínu a morální znečištění
do tohoto domu a tebe nedělej nic, nic!
Co se to s tebou děje Richarde?
Copak to nevidíš? tento odpustek
byla hlavní příčinou potíže s vašimi dětmi?
Opravdu s vaší ženou.
Skandál se šíří, víte.
Je mi tě líto Richarde.
- Přišel domů v době čaje s hnědým papírovým balíkem.
To je vše, co vím.
- Možná je anarchista.
Vyhodí nás všechny do vzduchu.
(smích)
- Kdyby tu byla Sarah,
ona by věděla, co je co.
Ví všechno.
Přál bych si, aby mě poslali pryč
naučit se, jak se stát ošetřovatelka.
- Vy?
Nechal bys dítě paní Elizabeth
na jeho ubohé malé hlavu bys.
- Ne, Violet, naše Ruby udělal by jen to
náhodou ne ty teď Sarah,
udělala by to schválně.
- Dobře, víš, co Edward říká
o dítěti paní Alžběty.
- Cože?
- Co jsem ti řekl,
nikdy nic neříkej před Ruby.
Nemůžeš.
Neumí udržet tajemství.
Nedá se jí věřit.
Ruby, co kdybych ti řekl,
nedá se ti věřit říct vůbec něco,
teď poslouchej.
- Dejte valeezy v tom rohu
prozatím můj chlapec.
Tak pojď pryč.
Pojďte do toho všichni.
Buďte jako doma.
- Ach Angusi, náš vlastní apartmá pro sebe.
To jsi neměl dělat.
- A co tohle za luxus?
- Podívejte se na Temži je to všechno osvětlené.
A je tu člun.
- Bylo by to domáckejší samozřejmě v Eaton Place
ale dělníci, které znáte.
-Jaký jsem bratr řekla ti Maudie,
Vždycky jsem ti to říkal.
- Vždy drahý.
- Myslel jsem, že se podívá jako Bůh s plnovousem.
Nevím nic co si myslíš
to bude, že?
- Maudie, má drahá.
Pojď a posaď se bledý jako malý duch.
Byl to hrozný přejezd.
Jsem brutální Angus Táhnu ji po světě.
- Měl jsem šest krabic na klobouky když jsem přišel
a teď je jich jen pět.
- Myslím, že Temže je pozitivně úzký.
- Alice si přestaň stěžovat a pomoz své matce
najít její krabičku na klobouky.
- To je jedno.
Na tom vůbec nezáleží.
Na čem záleží, je konečně
Potkal jsem svého drahého, drahý švagr
který byl k mému Donaldovi tak dobrý když byl malý kluk.
Dobrý laskavý bratr kdo udělal mého manžela
čím je dnes.
Nejlepší, nejlaskavější, nejchytřejší muž na celém světě.
- No můj je úplně malinký.
- Ach Alice, drahá přestaň si stěžovat
a jdi ven a podívej se na chodbě
abych viděl, jestli je to hrozné malá stránka
nenechal to venku záměrně.
Neprojevoval žádný respekt.
Říkají, že sluha problém je tu dnes
je docela hrozný a já věř tomu, že opravdu ano
alespoň v Panangu dalo by se říct
kdo je kdo podle barvy.
- Byl jsi to ty, kdo poslal květiny Angus.
- Samozřejmě, Donalde.
Zdálo se mi to to nejmenší, co jsem mohl přivítat vás všechny.
- Je dobré to vidět ty zase člověče,
sebe, ale ještě víc po všech těch letech.
- No, nepromarnil jsi je Donald, naučil jsem tě dobře.
Vytrvalost a snaha, že?
Dva mosty přes mocné Zambezi.
Víš, že jsi jeden z Skotští hrdinové.
Jsem na tebe velmi hrdý.
- Jsem tak slavný?
- No bylo kousek o tobě
v Illustrated London News
ale za to bych to nedal známý o vašich úspěších.
- Jsem šokující pisatel dopisů.
(smích)
- Troufám si říct, že pošťáci je velmi málo a jsou daleko od sebe
cesta ven v těchto částech.
- Oh, teď jsi ne o moc lepší.
co to děláš se sebou?
- Pracuji pro Mr. Richard Bellamy.
Je členem parlamentu.
[Donald] Bellamy,
nebyl to náměstek tajemníka státu admirality.
- Za toryů ano.
- Ten, kdo si vzal Lady Marjorie Talbot-Carey?
- Ano, jak jsi to věděl?
- Oh všichni, kdo jsou ví to někdo.
Viděl jsem její fotku Skica mnohokrát.
Nikdy nenosí dvakrát stejné šaty.
Donald mi to vždycky říkal byl jsi docela učenec
ale netušil jsem jak rozlišené.
Moc bych uvítal úvod člověk je doma tak odříznutý.
Donald si myslí, že jsem snob ale znamená to tolik.
No přeci jen stavitel mostů
je pouze inženýr.
- Lady Marjorie je v zemi v tuto chvíli.
Její otec je velmi nemocný.
Umírající říkají.
- Ach drahá.
Přesto uvidíme hodně od tebe milý Angusi,
zkusíš to, ne právě tento víkend
a pak jedeme dál Mysli na to Lusitania
ne první plavba.
To nám tak strašně chybělo.
Teď Alice.
Alici musí vzít do divadla.
Je taková malá koloniální.
Nemá tušení, co ty opravdu by měl ocenit.
Alice možná ta krabička na klobouky je v horní části skříně
v ložnici, dostat nahoru na židli
a podívej se, je tam drahá.
- Moje Maudie, ona je moje radost Angusi.
Je jako malá květina.
Je tisíckrát víc, než si zasloužím.
Byla to Netian z sám guvernér v Panangu.
- Opravdu.
- Jak jsme daleko pojď ty a já.
To jsou dobré časy nejsou?
Když muž může být čím dělá sám sebe
a ne to, co se narodil.
-[Maudie] Donalde?
- Maudie.
Maudie, nedělej si starosti.
Koupím ti nový klobouk.
Oh, jsem si jistý, že to bylo ukradeno.
Teď nemůžeš nikomu věřit.
Všichni ti lidé na ta kanálová loď,
tak běžné samozřejmě jdeme první třídou
ale teď jsou všude.
No jak jednou někdo řekl,
byl to Ježíš?
Chudí jsou vždy s námi.
Ach Alice.
Gertie Millar.
Anguse si vezmeš nás do Gaiety.
Umíráme touhou vidět Gertie Millar.
- No já věřím místům jsou velmi těžko dostupné.
Je to krátké upozornění.
- Ale zkusíš to, krabici.
Vždycky jsem chtěl sedět v krabici.
[Hudson] Uvidím co umím.
- A oběd u Spinelliho.
- Maudie.
- Četl jsem o Spinelliho.
Můžete nám ukázat, kdo je kdo
a možná nás představí.
Jsem tak nadšená.
Kdo by o tom snil Donaldův bratr
by bylo tak důležité módního světa.
-[Hudson] Ale tvůj manžel je známý
po celém světě Maudie.
-Ach ano, ale ne kdokoli důležitý.
Moje ubohá hlava v pořádném víru.
- Nevidím dost denní světlo to je ten problém.
Tady dole ve tmě a člověk cítí vlhkost.
- Nejhorší léto od roku 1894.
- Obávaná černá kočka.
Smůla.
Nikdo nikdy neposlal a omáčka z mých zad.
Ne od té doby, co jsem byl první ve službě.
Když kuchař spadl mrtvý u večeře
a musel jsem udělat krok vpravo přes a pokračovat.
Byla jsem jen pokojská v kuchyni.
Nebyli vděční.
Poslali hollandaise zpět.
Prý to bylo sražené.
No pohled na to tvář ubohé mrtvé ženy.
Dost na sražení cokoliv to bylo.
- Pokud jde o chudáka pana Hudsona,
Nevím, o co jde.
Bojím se o jeho zdravý rozum.
Nemluvili se mnou takhle od mého otce,
viděl mě vycházet s mladým mužem.
Samozřejmě jen jednou.
Poté mě poslali do služby
a brzy jsem na něj zapomněl.
A jsem tak dlouho šťastný jak se mnou lidé hezky mluví.
Byl příjemný mladý chlape, dobře nastaveno.
Ale není to dobře řečeno, vidíte
to by nešlo.
Vždycky jsem potom smíšené s velmi pěknou třídou
lidí vysoko nad schody za každou cenu.
No člověk žije jako jeden může ne jeden?
-[Paní. Bridges] Takže jsi zpět, pane Hudsone.
- Jsem tady, což je co je významná paní Bridgesová.
-[Paní. Roberts] Zdá se, že ano hodně přichází a odchází
v poslední době pan Hudson.
- Mám určité osobní záležitosti k účasti
mimo paní Robertsovou.
Se svolením pána.
Omluvte mě, budou vyžadující zásobník na glog
v ranním pokoji.
-[Arthur] A v volební obvod samozřejmě
musíte smíchat s plebejci.
Rozumím vaše neochota.
- Neochota ne.
Nuda je můj největší nepřítel.
Sedím na společném pozemku prohrávající divizi za divizí.
Sotva se to zdá jako skutečný život.
- Jsou tu kompenzace.
Pohodlný dům přijít domů.
Zvony, které fungují na elektřinu.
Opravdu odměna.
[Bellamy] No oni jsou efektivní.
- Oh, to nemusíš odůvodni mi je.
Jsou to zábavné hračky co je na tom špatného?
Prosím, nemluvte o účinnosti
když to, co hledáte je pouhá odbočka.
- Omlouvám se.
-[Bellamy] To je dobře, Hudsone.
Teď můžeš jít spát.
- Děkuji, pane.
Dobrou noc.
- Dobrá rada nech vyspí to.
-[Bellamy] Je s Hudsonem není nic špatného.
- Ne?
Člověk je bledý jako ujetý sníh.
Můžete vidět z paralelně v čem je problém.
Ten muž má milenku.
Je vyčerpaný chtíč a vášeň.
Jeho energie jsou vyčerpány.
Jeho oči jsou vyčerpané.
Tvář měl nakreslenou.
Viděl jsem čas a čas opět u mých pacientů.
Rostoucí schopnost, laxnost, liknavost
to přebírá dokonce nejrobustnější
když pohlavní zvíře instinkty se oddávají.
Proč se obklopujete s takovou špínou Richarde?
- Pokud stále odkazujete mému komorníkovi--
- Syn poslaný do kolonie jeho doxy ukrývaly
pod tvou střechou, šarlatová žena.
- Malá Sarah?
Šarlatová?
Trochu růžové o hrany to je pravda
ale ubohé dítě, ona dítě zemřelo víš?
- Boží milosrdenství nad těmi který si to nejméně zasloužil.
Oddělila se dcera od jejího manžela
po pouhých týdnech manželství
ve vašem kruhu takové věci jsou samozřejmostí.
- Sotva a stále bolestivá.
- A pod vaší střechou vaši služebníci se bouří.
Pod vaší střechou mlácení končetin, pot,
odporná hodnost degradace zvířat.
- Arthure, proboha.
- Jsi šťastný, Richarde?
jsi?
- Mám jen těch třicet liber.
Moje celoživotní úspory, ale ty ano vítejte v tom.
Měl jsem mít víc, co vím
ale unesl jsem to pryč u pohádek
v nedělních novinách.
Jsou to chudáci malí pohané.
Předurčen vytrpět muka z hořících ohňů pekelných.
Poslal jsem všech 20 liber do misijního fondu.
To bylo těsně poté,
dobře si to pamatuješ strašná doba, pane Hudsone.
Nerad na to myslím
a abych ti řekl pravdu,
Myslím, že jsem byl málo vypadl z mé mysli.
No moc toho nevidím denní světlo vidíš,
pouze v den mého volna.
Myslím, že to nepomáhá ženská mysl.
- Jen sama Kate
dokud budu moci realizovat můj kapitál.
-[Paní. Bridges] Vezmi to Angusi.
- Jsem dočasně v rozpacích to je vše.
- Nekladu žádné otázky.
Byli to koně?
- Oh Kate, ty mě znáš lepší než to.
Nikdy jsem se nesázel na koni v mém životě.
- No, pokud vidím peníze někdy vrátit
než bude příliš pozdě.
Chtěl bych vidět a trochu sluníčka,
zvláště teď s přichází zima.
Nechal jsem to ve své malé čajové konvici.
Lustrid, to patří mé tetě.
Nikoho by nenapadlo hledat za to tam.
Nekladu žádné otázky.
Musíš věřit lidi ne?
- Ano, Kate, děkuji.
Je mi líto, že se cítíš trochu nízko v duchu.
- To byla ta petrželová omáčka
tím je hotovo.
Myslíte, že budou říct lady Marjorie?
Oh, jaká strašná věc aby se vrátila,
ubohá duše a její otec tak nemocný.
Předávání říkají.
No, je to svět, ze kterého je třeba vypadnout.
- Promiňte, pane.
- Ano Hudsone?
- Mohl bych požádat o odpoledne a volno, pane?
Dnes večer a zítra odpoledne.
-[Bellamy] To je velmi neobvyklé.
- To je pane.
-[Bellamy] Nejsi máš nějaké potíže?
Cítil by ses svobodně přijít ke mně.
- Opravdu, pane.
-Když řeknu ne--
- Je to vaše právo, pane.
- Ještě jsem nedomluvil.
Když řeknu ne, můžete jednoduše vzít si volno v každém případě
a já bych to nevěděl, že?
- To není cesta věci jsou pane.
- Ne, možná bychom měli díky bohu, že nás nestvořil
s očima v zádech naší hlavy.
Není pochyb o tom, že nás všechny zachránil hodně trápení.
- Pane?
- To bude všechno tolik času, kolik si přejete.
Můj bratr zůstane další noc,
vidět, že jeho pokoj je pohodlný.
Zdá se, že existuje a velké množství prachu asi.
- To jsou elektrikáři, pane.
Zvony budou spojeny dnes večer.
Poté se vrátíme k normálu.
Starali byste se o a zapálit oheň, pane?
Zdá se to maličko je tu trochu chladno.
Oheň dělá věci mnohem veselejší.
- Nech to tak, jak to je.
- Velmi dobře pane.
-[Alice] Co dělá strejda Angus do Matky?
- Dělej, co nevím.
Nemyslím si, že opravdu moc.
Pánové nepracují.
Staví jen tvůj otec jeho hloupé mosty.
No musíme se dívat to jako koníček.
Přesně tak Alice.
Řekněte to všem svým přátelům je to jen koníček.
- Něco tu je zvláštní o strýci Angusovi.
- Zvláštní?
co tím myslíš?
- Způsob, jakým se drží krok vzad
a jakési klanění.
- Pozadu a úklony co tím myslíš?
- Jako číšník.
Nejvýraznější lidi, které jsem potkal v Londýně
byli číšníci.
- Ach Alice číšníci nejsou lidé.
Někdy si přejeme, abychom měli nikdy neopustil východ.
Myšlenky jsou tak matoucí, když je jich příliš mnoho.
-[Bellamy] Musím se přiznat Budou mi chybět staré zvony.
-[Edward] Starý cinkot jangle pane.
-[Bellamy] Přesně tak, Edwarde.
- Jestli chceš vzít máte to v ruce, pane
a stiskněte tlačítko když ti řeknu,
při pohledu na malé okno tam nahoře označené studium--
-[Arthur] Uslyšíte bzučení nepochybně a uvidíte červenou značku
v příslušném okně, ďábelský vědecký.
- Vypadá to tak jednoduše laik jako vždy.
Ale nevědomost plodí sebevědomí
a když jde o věc elektřiny,
sebevědomí dokonce zabíjí rychleji než zvědavost.
Víte pane,
Viděl jsem dospělé muže scvrkl se jako...
- Oh, pojďte, pojďte.
-[Arthur] A co tvůj? inaugurační projev Richarde?
(tleskání)
-No ano,
tak jsme tady,
chystáme se přetáhnout kopání a křik
ještě o krok dále do nového světa.
Malý krok, ale významný.
- Propojeno drátem zázraky vědy
k samotnému zdroji energie vesmíru.
- Ano a jen tak dotykem tlačítka.
- Kde je Hudson?
- Má volno.
- Na co?
- Nemám tušení.
Říkalo se to samo dotykem tlačítka.
(křičí)
(mluví jeden přes druhého)
-[Bellamy] Co se stalo?
- Je to pojistka, a pojistka to je vše.
Příliš těžký náklad.
Opravím to kde je pojistkové skříňky.
- Můžete to opravit?
Dobře, rychle nám to ukaž.
- Cena za všechno tohle víno uživí normální rodinu
na rok nebo dva.
- Ano nebo měsíc nebo dva.
- Aspoň to necháš zamčené.
To je něco.
- Hudson má klíč.
- Samozřejmě.
- A nechá si vína uvedeny v knize.
- Jak často kontrolujete zaúčtovat proti svým akciím?
- Oh, Arthure, mýlíš se.
- Doufám, že ano.
- Jsem si jistý, že ano.
- Ano, drát je spálený.
Příliš tenké.
- Oh, Angusi, soukromá večeře.
Nikdy mě nenapadlo mít soukromou večeři.
Jak odvážné.
Podívej, Alice, tam je losos.
To dítě je na jevišti zasaženo.
Kde si to myslíš hloupost pochází od Donalda?
můžu to být já?
- Oh, ne, samozřejmě, že ne moje lásko.
- Kde je šampaňské Objednal jsem si šampaňské.
Oh, omlouvám se za ochablost
ze služebnictva zde Maudie.
- Šampaňské, šampaňské a Gertie Millar.
Londýn je opravdu ten pravý střed světa ne?
- Nic se neobjevuje chybět.
- Kromě toho teď.
- Co je to?
- Jedna láhev Taylor's ročník portského vína '87.
Aby nás utěšil.
-[Arthur] K čemu?
- Protože jsme si mysleli byli jsme gentlemani
a zjistíme, že jsme obyčejní špioni.
Kde se drží korkový šroub?
-[Arthur] Řekni mi to něco Richarde.
[Bellamy] Ano?
- Navštěvujete v dnešní době hodně divadlo?
-Ach málokdy.
Co jsme naposledy viděli?
Muž z Blancas.
Haughtry byl úžasný.
Ale to bylo před časem.
- Hudební komedie?
- Nikdy.
Marjorie je nemůže snést.
- Myslel jsem, že ne.
- Tak to vezmeme budeme nahoře?
- Tady jsi má drahá.
Dobře mému drahému bratrovi a jeho rodině,
vítejte v Londýně a dobré zdraví.
-[Maudie] Pokračuj, Donalde drahá odpověď.
- Ano a přejeme si uznat
naše vděčnost mému drahému bratrovi
za to, že jsme se tak dobře bavili.
Pohled vidět, nakupování a divadlo.
Je to daleko Panang, ale stálo to za to.
- Strýček Angus.
Oh, nemám rád šampaňské leze mi z nosu.
(smích)
-Tak to zkus.
- Oh, nepochybuji o jeho kvalitě.
Bojím se dna.
-Tak to nepij.
- Risknu to.
Velmi dobře musím uznat.
- Ne, neuklidňuje já, jak jsem doufal.
Jsem drsný, Arthure.
Něco tu je vulgární při kontrole
na jinou lidskou bytost ať je služebníkem nebo
sakra Arthure, mohl bys přemluvit anděla
že na harfu hrál byl rozladěný.
- Máš pravdu.
udělám nápravu.
Vezmu tě ven zítra oběd
než můj vlak odjede pro Noridge.
Navrhuji, abychom zašli ke Spinellimu.
- To by bylo příjemné.
- Ano, nebyl jsem tam roky.
(smích)
by mělo být zajímavé.
Pojď si sednout užijte si svůj port.
- Prosím ječnou vodu pro malou holku.
- Nejsem malá holka.
Proč si nemůžu dát brandy?
- Alice.
Tohle musím otisknout scéna v mé mysli.
To je vše, co v sobě mám roky nadcházející
a ty taky Alice.
Oh, když si pomyslím Anguse můžete přijít sem
kdykoli budete chtít.
- Chudinka malá Maudie.
- Myslíš, že jsem hloupý?
- Samozřejmě, že nemiluji svou lásku.
Myslím, že jsem tupý chlap.
Jsem dojatý kantou páky a beton
a ne podle jmen a tváří.
Možná jsi měl se zde oženil s Angusem.
(smích)
Není to ten herec? viděli jsme minulou noc
na Gaiety?
- Alice, posaď se.
-Ach ano, ano, to je Mr. George Rosemith ano.
Oběd s Granvalem Barker neméně.
- Drahá Alice není to fascinující?
A pokud se chcete podívat stůl hned za ním,
ten pod středem,
uvidíte v tělo sira Edwarda Carsona.
Jeden z našich nejvýraznějších obhájci.
- Spíše sháním právníky únavné upřímně.
Je to ode mě velmi zlobivé?
- Vidíš, jak jiskří Anguse?
Sněz můj drahoušku.
Svého jídla jste se téměř nedotkl.
-[Maudie] Oh, já vím, že ano chuť malého ptáčka.
Oh, přál bych si, abychom mohli bylo o měsíc dříve.
Pak jsme mohli být na první plavbě.
(kašel)
taková třpytivá sestava.
Ach Angusi, taková omdlévající loď.
Ale teď budeme muset cestovat s nuvo riche.
Je to tak tíživé.
[Donald] Udělal jsem to nejlepší Mohl jsem svou lásku.
Byly to deště to nás zdrželo.
- Vždy to dělají.
Ty a tvoje hloupé mosty.
Proč je nemůžete postavit na příhodnějších místech.
- Můj pěkný miláček, který jsem postavil je na těchto místech
aby byly pohodlnější.
rozumíš?
-[Maudie] Ne, nevím.
Jsem jen žena a z přemýšlení mě bolí hlava.
- Kdo je ten muž? kdo se na tebe díval
když prošel kolem strýce Anguse.
Je to přítel?
Vypadal jsem jako přítel že jednou na mě.
Dal jsem jí do vlasů med.
Měla velmi dlouhé vlasy.
Mohla na tom sedět a med...
- Angusi, jsi v pořádku?
Jsi bílý jako prostěradlo.
Cítíte se na omdlení?
Objednám ti sklenici vody.
Chlapec?
Chlapec? (tleská)
-[Donald] Maudie. -[Alice] Matka.
-[Hudson] Prosím, prosím Jsem v pořádku.
- Vidíš, jak on opice jeho lepší?
-[Bellamy] Věděl jsi byl by tady, ne?
- Já ano.
[Bellamy] Jak?
Neopatrný chlapík, který vzal na vědomí rezervaci
jeho stolu na telefonní blok v jeho spíži.
- Proč byl ten podvod nutný?
-[Arthur] Kdybys to věděl nepřišel bys.
- Ne, nechtěl.
- No to nemůžeš popřít důkaz vašich očí.
- Moje oči vidí muže oběd s čím
může to být přítel.
Manželka přítele a jejich dcera.
- Vidíš svého komorníka vstal jako gentleman,
míchání s lidmi z vynikající společenské postavení
kdo z jednoho důvodu nebo jiný chce udělat dojem.
Může si dovolit přijít tady za co mu platíš?
Tak co jiného ohavného způsoby, jak shromažďuje luca
do jeho švestkového poprsí.
Dovolil sis toho hodně licenci příliš dlouho.
Jak jinak bych mohl přinést abyste viděli Richarda
ta fatální chyba svou postavu.
Ta schopnost cíle, která není žádná ctnost.
Ale nejhorší z neřestí.
- Promiň, že nevolili ty jako kolega
z The Royal Society Arthur.
-[Arthur] Co?
- Jaké příjemné překvapení, že tě tu potkávám.
- Ano, pane, překvapení.
- Nechceš představit? já tvým přátelům.
-Vskutku, pane Richard Bellamy,
Paní Hudsonová, moje švagrová.
A paní Alice Hudson, moje neteř
a pan Donald Hudson můj bratr.
- Jak se máš?
-[Hudson] Jsou návštěvě Londýna
ze států blízkého východu.
- Mohu se k vám na chvíli připojit?
- Oh prosím ano oh prosím udělejte.
Pane Bellamy tě kdekoli znám
z vaší fotografie tak význačný
a okouzlující.
Byl jsem tak nadšený, když Angus řekl nám, že pro vás pracoval
a nikdy jsem nevěděl.
- Posaď se, Angusi.
- Mám tu čest poznat vzdáleného příbuzného
váš druhý bratranec I věřte slečně Jaunitě Bringelové.
Je trochu cizí je to pravda.
Oh, jsem docela překonán.
Londýn je tak silný.
- Jsi tu dlouho?
- Ne, odjíždíme dnes večer
konečně pro Spojené státy.
Oh, měli jsme se skvěle.
Byl jsem tak šťastný.
Angus tady zná každého všude
a strávil tak hodně peněz na nás.
Peníze neznamenají nic, co vím
teď jsme vás potkali, pane Bellamy.
Člověk je tak odříznutý většinu svého života.
- No, ten pocit je vzájemný.
Nejsi Donald? Hudson, který postavil
ten úžasný most nad Zambizi?
- Most ano.
Ohromující doufám, že ne.
Most, který ohromil podle mě by spadl.
Tenhle jen stojí, ale bude stát navždy doufám.
A nejsi na cestě? do samotného Grand Canyonu?
Slyšeli jsme o vy, pane Hudsone.
Angus si tu jeho drží tajemství velmi dobře.
Je to skromný člověk.
- Slyšeli jste o jeho mosty?
- Je mi ctí, že jsem to udělal
známost vašeho manžela paní Hudsonová.
Musíte být velmi hrdí tvého bratra Anguse.
Musím jít, mám přítele čeká na svůj oběd.
Bylo to trochu skvělé, velké potěšení.
Sedni si chlape, sedni si.
-[Maudie] Ach co rozkošný člověk.
- Ano.
- Strýček Angus, ty ano pracovat s ním?
- Věřte v rovinu mluvící Arthur?
-[Arthur] Já ano.
- Mám něco čistého abych ti řekl.
Toto bylo zlomyslné a docela zbytečné
jednat z vaší strany.
- Nemůžeš mluvit mně takhle
když tě vezmu ven na oběd
a já jsem tvůj hostitel.
- Budu s tebou mluvit, jak budu chtít.
jsi tyran, svéprávný, prig of a malý chlapec
a udělal jsi mi dětství živé peklo.
A kdybych se schoval sukně mé matky,
bylo to proto, že jsi byl silnější než já.
- Byl jsi fyzický pak zbabělec
protože jsi teď morální zbabělec.
- A protože jsi byl snaží klíč
moje paže z lůžka
které se vám jednou podařilo v dělání.
- Byla to nehoda.
- Nebylo.
Ve vlhkých dnech to pořád bolí a připomíná mi tebe Arthure.
(smavý)
Jsem bohatší než ty.
jsem šťastnější.
Jsem svobodnější ve své mysli
a v mých postojích než ty.
Dělám větší efekt na světě
a šířím méně potíže o mě.
- To se nesmí tolerovat.
Vezmu si taxi do Liverpool Street
a sedět v hotelu až do mého vlak odjíždí do Norridge.
Jsem ti zavázán za to, že mě postavil.
Nemyslím si, že budeme vidět se znovu.
- A já taky ne.
(zaklapne)
-[Hudson] Samozřejmě, že já bude muset rezignovat.
- Ano, předpokládám.
- Nemohu očekávat žádný odkaz.
- Po všech těch letech.
- Docela.
- Oběd u Spinelliho.
To je velmi luxusní místo.
-[Hudson] Ano.
- Jaké to bylo?
- Služba byla pomalá.
Náš druhý číšník měl a vepředu mu šplouchá omáčka.
Byly nějaké potíže nad a nedostatek jorkšírského pudinku.
A jeden číšník vedl paní Bridgesovou.
- Proběhl pan Hudson?
Nikdy jsem se neodvážil.
- Myslím, že byl cizí.
- A jídlo?
- Jsi mnohem lepší, Kate.
- Já vím.
Ach Angusi, jaká strašná věc
to jsi udělal.
Co řekne lady Marjorie?
-Ach Kate, Kate
vypadá to jako konec mého života.
Cítím se jako zločinec rozsudek smrti.
Pan Bellamy mě ujistil nic než laskavost
a ohleduplnost
a jak jsem to splatil?
- Měl jsi právo vidět tvůj bratr a jeho rodina.
- Neměl jsem na to právo opice moji lepší.
Nemusel jsem utrácet všechny moje úspory
a většina z vás to dělá.
Měl jsem mít odvahu mluvit pravdu
když byl čas.
- Nelhal jsi přesně.
- Jeden jsem žil.
Na chvíli Kate
a to nejhorší že mě to bavilo.
- Teď budeš potrestán.
- Ano.
- To je život.
Za každý musíte zaplatit kousek štěstí máš.
Někdy si říkám co strašná věc, kterou jsme všichni spáchali
na začátku.
(zazvoní zvonek)
To bude ranní pokoj.
- Ano.
- Budeš nám chybět Angusi.
my všichni.
- Volal jste, pane?
- Ano Hudsone.
Její paní bude vrať se za chvíli.
A lord Southwold je zdá se to trochu lepší.
- Jsem velmi vděčný slyšet to pane.
- Ptal jsem se Edwarda říct paní Bridgesové
něco si dáme světlo je tu kolem 8:30.
- Velmi dobře pane.
- Takže.
Jste bratr Donalda Hudsona stavební inženýr.
To jsi zamlčel.
- Pane.
-[Bellamy] Necháváš si jich hodně věci si myslím.
- Ano, pane.
- Byl jsem velmi potěšen setkat se s tvým bratrem.
I když poněkud překvapeně na okolnosti.
Musíte mě informovat místa jeho pobytu,
jeho úspěchy.
- Promiňte, pane, ale tohle není vás hoden.
[Bellamy] Cože?
- Jsem sluha, ale Jsem také muž.
Jsem dost ponížený, pane.
způsobil jsem ti ostudu,
na sebe, jsem zraněný a
překrucuješ to nůž v ráně.
-[Bellamy] Hudson.
- Zabalím si věci a okamžitě odejděte, pane.
Nebudeš mi to přát vypracujte mé upozornění.
- O čem to mluvíš?
co je to s tebou?
- Před svou rodinou pane musím se vás zeptat.
Nikdy za celý můj,
Nemohu ani žádat odkaz.
- Rodiny mohou být velmi snažím souhlasím.
Dělají nás víc emocionální, než by měli.
Návštěva mého vlastního bratra zde mě nechal poněkud ve ztrátě.
Ale Hudson, jestli chceš jít do divadla
nebo oběd v módní restaurace,
vaše peníze jsou stejně dobré jako další muž.
Jsi vzhled lepší než většina.
- To je všechno dohromady příliš liberální, pane.
Sluha je sluha a musí znát jeho místo
nebo by se svět zhroutil o našich uších.
- To je spíš jako Hudson.
Zapomeň na to.
Udělal jsi mi laskavost jak se to stane.
- Udělal jsem, pane?
- Muž musí mít své vlastní hodnocení sebe sama
ať už je pánem nebo služebník, správný nebo špatný.
Je v tom důstojnost máš docela pravdu.
Předpokládám, že jsi měl svůj vlastní důvod, proč se chováte jako vy.
- Bylo to pro dobro ostatních pan Bellamy.
Zkontroloval jsi sklepy věřím.
- Já ano.
Byli celkem v pořádku.
- Samozřejmě.
Moje víra v mého bližního muži na chvíli prchali.
Vrátilo se to.
Musíme všichni nauč se věřit...
- Možná náš bližní pane, ale ne všechny ženy.
Ta nová pokojská například,
Tak moc bych jí nevěřil
jako její švihnutí prachovka z peří.
- Udělal jsi srandu Hudsone.
- Byl to malý pokus u jednoho pána je mi líto.
- Vůbec ne.
- Celkově jsem si to užil návštěva mého bratra, pane.
Jsem na něj velmi hrdý.
- A užíval jsem si bratrovu odchod.
Bohužel na mě není hrdý.
(zazvoní zvonek)
To zní jako zvonek.
- Ano, pane.
- Možná bys chtěl jít ke dveřím
a otevřete ji její paní.
- Děkuji, pane.
(orchestrální hudba)